Стефан Фурнаджиев
Габарево

chitanka.info

Все бягам от себе си

и все се настигам.

Заключвам ръцете си,

а прангите падат.

Устата си затварям,

а тя вика и пее.

Лягам на меко легло,

а се будя в Балкана.

Плувам в ниви горещи,

а се давя в реки окървавени.

Някой насажда хармани —

хармани от жертви…

В очите ми небето е синьо.

Сълзите ми веч не текат.

В сърцето ми евзи не пукат.

От тук е минал Апостолът…

И Габарево свети.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.